Не встрани!
Отпред!
Поредният удар! - Мога да го видя точно пред мен…
Противник на косъм да стане йокодзуна!
Победа, за която съм готов да рискувам живота си!
Съсредоточи се. И двете ръце на колана.
Това движение го създадох, за да победя!
Няма да ти позволя да набереш инерция.
Все още мога да отвърна от тази позиция.
Баща ми ме научи на този захват с дясната ръка.
Движението, което определя съдбата ми.
Дори миг колебание и ще загубя!
Сумото на Хиномару
Двубой 24: Мечтата продължава
Равни са.
Не могат да мръднат.
Баща ми веднъж ми каза, че йокодзуна са самотни.
Нямат никого пред тях, нито пък упътващи знаци.
Всеки разчита сам на себе си.
И той е избутан!
Йокодзуната бе победен!
Каоруяма създаде голям шок, изблъсквайки съперника си!
Баща ти загуби.
Дали побеждаваше или губеше, баща ми не показваше емоция,
но бях разстроен от кръвожадността, която усещах в него.
Стремях се да съм добро дете, за да не преча на състезанията му.
Баща ми не ме е надъхвал или обезкуражавал да практикувам сумо.
Може би тръгнах по стъпките му, за да покажа уважението си към него.
Подготвих се.
Виждал съм го да продължава да се бие въпреки, че е пребит.
Знаех, че хората се държаха с мен различно,
защото съм син на йокодзуна.
Знаех, че трябваше да отстоя честта на името му.
Бе мой дълг да стана велик йокодзуна като баща ми.
Трябваше да стана силен.
Преследвайки единствено тази цел, не мислих сумото за забавно.
Добре ли сте?
Това момче е невероятно.
По-стоичен от останалите.
Сигурно е заради кръвта на йокодзуната.
Той не е същият като нас. - Завиждам.
Да, това е самотата, за която говореше баща ми.
Значи сигурно съм по правилния път.
Дори никой да не разбере, дори да трябва да го извървя сам,
ще достигна нивото, до което баща ми успя.
Онези, които са пред останалите, са самотни.
Но погледни наоколо.
Не си сам.
Съперници, с които споделяте същата решителност
да постигнете тази самота.
Ушио, благодарен съм ти.
Онзи ден реших да се бия с теб по собствена воля.
Душата ти гореше и крещеше, за да се покаже на всички.
Бихме се с всички сили.
В онзи момент и дори сега…
Той се усмихва?
Г-жо, добре ли сте?
Да, добре съм.
Не трябва да отвръщам поглед.
Добре съм!
Жена съм на велик йокодзуна от доста време.
А като майка, трябва да видя колко е израснал синът ми.
Бори се, Хиномару!
Майка ти гледа!
Ако просто поддържат захватите си,
разликата в размера им ще измори Онимару по-бързо.
Уморен е от полуфинала и лявата му ръка е контузена.
Дългият двубой не е в негова полза, но и не му се открива възможност.
Силата му е невероятна. Боли и е трудно да дишам.
Трябва да направя нещо.
Защо практикуваш сумо?
Отново загуби.
Справи се толкова добре в началното.
Понеже е твърде нисък.
Добро момче е и съм убеден, че не иска да го мисли…
Съжалявам, че починалият ти баща и аз сме толкова ниски.
Съжалявам, че не ти дадох по-голямо тяло.
Да победя в сумо бе приятно.
И майка ми се наслади на победата. Похвали ме.
Направи ме щастлив.
Държа се толкова смело пред мен, че исках още повече да я зарадвам.
Всичко е за майка ми…
Въпреки, че я няма.
Не, опитай да си спомниш.
Хиномару, защо практикуваш сумо?
Вдясно, йокодзуна Яматокуни се качва на ринга.
Йокодзуна!
И ти ли искаш да си като Яматокуни?
Всички тук искаха.
Почнахме сумо, заради това.
Не, не е заради това.
Хиномару, ето го, идва!
Велика змийска секира!
Причината да съм тук не е само една.
Не, не е точно така.
Мисля си колко забавно ще е да метна така един йокодзуна.
Първоначалната ми мотивация…
Чувството ми за загуба…
Очакванията и задълженията ми…
Времето прекарано с отбора ми, както и в името на майка ми!
Той гори.
Обичам сумо! Затова съм тук!
Хиномару се усмихва в двубой.
Там!
Намали разстоянието,
а когато горната част на тялото му е разтеглена, мини отдолу!
Бутай!
Да, да!
Това се случва само в спортовете без ограничение на теглото.
Малкият състезател се издига и смайва зрителите!
Отдръпна се? Той е на ъгъла на ринга!
Дух, който не може да е удържан в малкото му тяло…
Национално съкровище, бъдещето на сумото.
Но Соске не е различен.
Виждайки ръст, скорост и огромна физическа енергия,
е част от чара на сумото.
Кудзе ползва ляв подръчен захват. - Това не е всичко.
Сумото, което с баща ми споделяме е различно.
Тук съм!
Нова Велика змийска секира!
Обратно мятане Стотици демони!
Раздават си удари.
Реакцията му бе твърде бърза.
Той го очакваше.
Предположих, че ще контрираш.
Вярвах в силата ти!
Хори, благодаря ти.
Вероятно нямаше да съм тук, ако не беше ти.
Не знаех нищо за сумото.
Не знаех и се подигравах.
Но… Когато съм толкова близо…
Всеки път щом тези изваяни тела се сблъскат,
създават невероятен звук.
В един-единствен момент ползват хиляди маневри.
Мислих, че е засрамващо, че носят само колани,
но започвам да осъзнавам колко са естетични.
И колкото повече научавам за спорта,
толкова повече разбирам колко е силен!
Независимо колко пъти е повалян, продължава да се изправя.
Това пленява зрителските очи и сърца!
Това е любов.
Любов към сумото на Хиномару.
Ще загубя ли?
Не искам да загубя! Трябва да го спра.
Разтърси го!
Участвам в сериозен сумо двубой!
Усещам колко близо е смъртта.
Невероятно е.
Лимитът ми най-накрая е тестван.
Да го победя сега…
Не мога просто да имитирам баща ми.
Трябва да задмина Яматокуни!
Трябва да задмина един бог!
Той го завлича надолу! - Остани силен!
В движенията му няма умисъл.
Това не може да се научи на тренировка.
Да, инстинкт!
Разбирам.
Значи това било да се развивате взаимно.
Дърпащо поваляне на тялото! Божий чук!
Илюзия?
Кое е по-лудо?
Малък съм, затова трябваше да се трудя повече от останалите.
Но и учих повече за сумото.
Това тяло ми позволи да се наслаждавам
на сумото повече от всеки.
Благодаря ти, мамо.
Ръката му…
Да не му свърши силата? - Това ли е?
Колко по-жестоко може да стане?
Ще те мразя, бог на сумото!
Това тяло преодоля всички изпитания по пътя си!
Гордея се с него!
Ще поваля всеки бог на сумото, който твърди обратното!
Дясно подръчно мятане! Демонско колело!
Давай, Ушио!
Аз съм Ушио Хиномару.
С цел да стана йокодзуна,
трябва да стана най-силният гимназиален сумист!
Десният е победител!
Чуй тези радостни викове.
Да, дори аз мога да видя светлината над него.
Радвам се, че той победи сина ми.
Все някога трябваше да усети какво е загубата.
Сега мога да видя какъв ще е следващият му ход.
Да тръгваме.
Ти успя, Хиномару.
Сигурен съм, че и майка ти чува аплодисментите.
Нямаше да успея, ако бях сам.
Бях благословен със силни съперници, които ме изпитваха.
И…
Съотборниците ми ме подкрепяха.
Когато мечтите ти се сбъднат…
Може да не съм с теб, но ще гледам.
Ще гледам от облаците.
Мечтата ми още не е сбъдната.
Но…
Сумо…
В Япония се водят битки от древността.
Поклон.
Един от спортовете, където няма ограничение за теглото.
Съответно, по-големите студенти имат доста предимство.
Сред тези гиганти имаше един, който желаеше да стане йокодзуна.
Тялото му бе дребно, кораво и…
Десният е победител!
… достойно.
Мачът приключи. Гимназия Одачи побеждават с три на два.
Поздравления, момчета!
Плача, защото и ти плака!
Благодаря, че викаше за мен.
Юма, ти също си най-добрият в Япония! - Да.
Това беше едночленен отбор…
Но сега е най-силният отбор!
Сумо…
Благода…
Хора, много ви благодаря!
Разбирам. Вече няма да се състезават като отбор.
Сега ще чакаме да видим дали Хиномару ще се класира за про лигата.
Да. - Няма защо да се притесняваме.
Учителю.
Той направи нужното. Няма как да не го вземат
след тези аплодисменти. Нали?
Учителю Яматокуни!
Доколкото помня минаха три години.
Запомнили сте ме.
“Почвайки от днес, тренирай три години."
Тези думи ме крепяха и чрез тях издържах до днес.
Благодаря ви.
Този мач…
Отборът ти ни показа бъдещето на сумото.
Про лигата ще те очаква.
За бъдещето на сумото, имайки същата усърдност,
тренирай в продължение на три години, Ушио Хиномару.
Соске, не разправяй, че ще останеш в Ейга,
защото загубихме отборния турнир. Догодина ще победим.
Продължи напред.
Това разочарование…
Може да се изпита само, ако участваш в сумо на високо ниво.
Странно е да го казвам, след като загубих, но…
Радвам се, че влязох в Ейга.
Разбирам!
Шампионите на Националния турнир по отборно сумо,
гимназия Одачи от Чиба!
Благодаря за подкрепата!
Ушио се състезава в Японския шампионат.
Той загуби от Теноджи и се класира трети.
Теноджи бе шампионът.
Заслужи правото да стане петнадесети ранг макушита.
Лявата ти ръка не беше на сто процента.
Сега сме два на един. Аз водя.
И все пак, отсега нататък ще си разменяме победи и загуби.
Засега аз съм макушита…
А ти си санданме. Поздравления.
Добре дошъл. - Да.
След гимназията, Кудзе влезе в про лигата.
Успя да свари септемврийския турнир.
Ти си само санданме, но размерът ти не е от значение.
Вратата към мечтата ти се отвори.
Добре дошъл в про лигата, Хиномару.
Благодаря.
Но успя да заслужи мястото само за година.
За да го задържи, Ушио трябваше да се откаже от гимназията.
А това означаваше да се сбогува със сумо клуба на гимназия Одачи.
О, Ушио е прекрасен ученик!
Училището ни ще продължава да го подкрепя!
Ще дам всичко от себе си.
Обзалагам се, че си уморен.
Ще отнеме време, докато свикнеш с това.
А в про лигата дори е по-зле.
Особено за теб, тъй като с размера ти се открояваш.
Да, г-не. Разбирам.
А и цялото това внимание може да е краткотрайно.
Днес беше много главозамайващо.
Капитанът и Юма учат за изпити.
Другите са заети с тренировки и прочие.
Жалко, че не успях да се сбогувам подобаващо.
Но няма проблем!
Ще го направя като се представям добре в про лигата!
Добре, да тръгваме!
Какво е това? Любовно писмо?
Следващото голямо нещо. - Предизвикателство.
Извинете ме! Нека се погрижа за нещо!
Сумо рингът на капитана бе унищожен!
Одзеки обясни как да го направим.
Но пак си беше трудно.
Дълго време съжалявах, но се радвам, че вече е готов.
Помогни ми с тренировката, преди да хукнеш нанякъде!
Това не е така.
Не ни помага с тренировките. Наистина го правим.
И се чудиш! - Какъв е смисълът?
Това е прощалният ни подарък.
Сериозният стил сумо на Дачи, за чието създаване помогна.
Дано си готов!
Хора…
Сбогом сумо, а? Сигурно си луд, предвид студената реалност.
На кого си мислите, че говорите?! Аз съм силен!
Пригответе се!